Mads Skjern har oplevet fremgang.
Han supplerer sin manufakturhandel med en konfektions-fabrik -
- på en grund, der skulle have været park.
Men notatet herom er forsvundet.
Byrådssekretær Godtfred Lund skaber uorden i sine pengesager.
Sagfører Skjold Hansen lurer stadig på at ramme Mads Skjern.
Mads føler sig urørlig, men har problemer med Daniel, -
- der prøver at flygte fra de hjemlige krav.
Mads forvænner Ellen, som Ingeborg har med Holger.
Holger er dukket op som medlem af det spirende danske nazistparti.
Familien Varnæs er i oprør over Elisabeth, -
- der har støttet debatten om ret til svangerskabs-afbrydelse.
Det har bragt hende i modsætnings- forhold til Varnæs-kredsen.
Den tidligere stuepige Agnes synes også, hun er gået for vidt.
Røde giver husly til digteren Herbert Schmidt, -
- der har været fængslet af nazisterne.
Varnæs bryder med Ulla, -
- der får stilling i Omegns Banken ved hjælp af fætteren Arnold.
De to danser for på ungdomsholdet.
Arnolds pige Agnete udslynger beskyldninger mod Ulla -
- og også mod Mads Skjern mht. købet af arealet ved banen.
Skjold Hansens datter lben kommer hjem fra Tyskland.
Hun viser interesse for Kristen, der holder sig til Elisabeth.
De to finder sammen igen efter hendes sammenstød med familien -
- pga. broderen Gustav, der som KU'er har været i politisk slagsmål.
- Det er bare en snoldet Sleipner. - Vent, til du hører den.
- Du kan slet ikke træde den. - Så dét kan jeg ikke?
Ulrik, hold op!
- Drengen skal bruge sine kræfter. - Hvad har han gymnastiktimerne til?
Ulrik!
Stil så den cykel ind i gården.
Hvad ligner det at larme sådan her på gaden!
Den dreng bliver mere og mere vild.
Går du med?Konsulinden sagde, du var velkommen.
Det er pænt, at konsulinden vil frelse min sjæl.
Men bekendelse for åbent tæppe er ikke noget for mig.
- Du lyder som Hans Christian. - Ja, han hopper ikke på det pjat.
Kalder du Oxford- bevægelsen for pjat?
Ja, det kan du hilse og sige fra mig.
- Kommer du med, Viggo? - Nej, jeg betaler kirkeskat, basta.
- Konsulen er til stede. - Alle jeres ordgyderier!
Samdeling! Alt det, der nager og gnaver,stryger ud af dig.
- Gud er til stede. - Er Gud medlem af sy-kredsen?
D u burde tage med. Du går nok og ruger over noget.
Dét kunne I lide at vide, hva'?
Få byrådssekretærens kone med ind i kredsen.
- Hun går aldrig ud uden sin mand. - Måske kunne I også få ham med.
Hvorfor skal de andre blive 'changed', når du selv ikke gider?
Hvis du skal køres til din sjæls frelse, så er det nu.
Sid ned.
- Det blev en dreng på 8 pund. - Tillykke.
Det er min omgang, Boldt.
Det hele overstået på 7 timer.
- Det smukkeste barn i Korsbæk! - Det må være efter moderen.
Og faderen befinder sig i bedste velgående.
- Herbert og jeg sad på trappestenen. - Hvorfor gik I ikke ind i gangen?
Dér står den ekvipage, Herbert har købt.
- Nu er I 4 i lejligheden. - 5...Agnes' mor er kommet.
I kan da ikke ordne verdens- revolutionen i de omgivelser.
- Jeg tager nok til Norge nu. - Hvad gør du...?
En af kammeraterne har tilbudt mig en hytte.
Du kan da ikke sådan forsvinde.
Jeg kan sove i den 1. klasses vogn på rangersporet.
Vil I ikke med hjem og få lidt aftensmad?
- Marie venter med kåldolmer. - Det var ikke dig...
- Tak, svigermor har nok at gøre. - Så se at få søbet færdig.
- Men Deres frue...? - Katrine har altid mad til to til.
9...
"Prøv lykken".
"Deres hund overfaldt mælkedrengen. Betal nye bukser med 10 kr."
- Sand dramatik i "Matador"! - Det er mælkedrengen vel undt.
- Hold nu pengene klar af bankens. - Kan man aldrig slappe lidt af?
7...
- Bülowsvej er til salg. - Hvem har de to andre grønne?
- J e g, og jeg sælger ikke. - Men jeg køber den. Hvor meget?
- 140 kr. - Jeg byder 300.
- Sælg ikke, så bygger han huse. - Han skal nok blive mør.
Tror De?
2 gange 4 = 8.
Strandvejen... Jeg skal igen.
9!
- Carlsberg. - Hov, Strandvejen først.
- Må jeg bede om 16 kr. i leje. - Har D e Strandvejen?
Her er 20 kr. Jeg skal have 4 igen.
Ja, men De må ikke flytte så hurtigt.
- Er Carlsberg til salg? - Ja, for 150 kr.
- Jeg køber. - Er det nu klogt, oberst?
2 toere...
"Prøv lykken".
"Så fejrer vi Deres fødselsdag. Modtag kr. 10 af hver medspiller."
Og så må jeg igen...
7.
- Hvidovrevej. - Til salg for 60 fuldgode kroner.
Jeg køber. Og så skal jeg have 200 kr. for at passere START.
- Giv mig en 500 kr.-seddel. - Der samles til bunke, hva'?
Åh, nej!
Så er det mig.
8 i alt.
Gammel Kongevej... Det er mig selv.
De slog 8, men flyttede 9.
De skal stå på Bülowsvej. Jeg skal have 10 kr. i leje.
10 kr. her og 10 kr. der... Det bliver sgu til penge.
- Snyder De, doktor! - Kun, når jeg bliver opdaget.
11...
- Gammel Kongevej. - Det er mig...12 kr.
- Jeg stod da ikke på Hvidovrevej. - Dér står jeg.
- Med en grøn bil? - Ja.
Nej, den er blå.
Gud, jeg har flyttet forkert. Jeg stod på Vimmelskaftet.
Og d i g har vi givet 10 kr. i gave...
Du skulle heller ikke have haft 200 kr. for START.
- Hvad siger reglerne? - Man har ikke regler for rod.
Lad det være. De skylder mig 12 kr.
Jeg kunne have købt Hvidovrevej og have bygget hus.
Det er noget kludder, Maude!
Jeg er frygtelig ked af det.
Vi skal videre... Hans Christian får et nyt slag.
11...
ØK...Den køber jeg.
- Du har både DFDS og ØRESUND. - Det begynder at forme sig.
- Hvad med alt mit? - Du bliver stående, og færdig!
Du må jo lære at se dig for.
Skal glassene ikke fyldes op?
Sikke følelses-udladninger i byen: Matador og Oxford-bevægelsen!
- Mere kage, hr. Schmidt? - Tak, men...
- Røde skal til at spise for to. - Selv Fede ville være mæt nu.
Så kan du godt lave kaffe, Katrine.
Vi tager den i de frastødende gemakker.
Mange tak for mad.
- Mor må ikke falde over Kvik. - Din kone skal du passe godt på.
Skulle du ikke underholde dine gæster?
Er der noget, jeg kan hjælpe med?
Så blev det da første gang i 40 år!
Hvad står du og lurer på?
- Hvad synes du om ham tyskeren? - Ham er der ikke noget i vejen med.
- Røde har jo dårlig plads... - Og slet ikke nu.
- Vi har jo Ingeborgs værelse... - Ja, det har vi jo.
- Men han er en af de røde. - Det kender jeg ikke noget til.
- Nazierne har haft ham i spjældet. - Så er der vel ikke noget i vejen.
- Ser du sådan på det? - Hvordan ellers?
Nej, såmænd.
Du kan køre med ind og hente tyskerens ting.
Vil du have ham boende?
Ja, vi kan godt trænge til et mandfolk mere her i huset.
Jeg noterer bilernes placering, og I skriver navn på kuverten.
Så ved vi, hvor vi skal begynde næste gang.
- Hvad med huse og hoteller? - Banken har noteret hvor mange.
Det er spændende.
Der viser sig mange nye sider af selv éns nærmeste venner.
Følges vi, doktor?
- Frk. Elisabeth? - Jeg hjælper med at rydde op.
Doktor, nu vi er alene... De må hjælpe mig.
Altid. Jeg er Deres ven og læge.
Sælg mig "Grønningen". Min eneste chance for at få huse.
Handel i porten strider mod Matadors love.
- Men ikke mod venskabets. - I dagliglivet er jeg Deres ven.
- Men når vi spiller... - 500 kr. o g Carlsberg.
- Og hvis jeg kommer på Grønningen? - Afgiftsfri de første 3 gange.
De er en hård hund.
Det er mig umuligt at imødekomme den låne-ansøgning.
Jeg troede, jeg kunne regne med forståelse.
Hr. byrådssekretær, min forståelse har strakt sig vidt.
De har ét lån over 2 år gammelt...
...som De ikke har afdraget. Det er tværtimod øget.
Vi ligger inde med en stor veksel fra møbelhandler Skødt...
Hvordan forestiller De Dem, at De kan låne yderligere 20.000?
- Der er jo mit hus. - Prioriteret op over skorstenen!
- Jeg forstår slet ikke... - H v a d ?
Hvordan De kan bede mig om det her.
Vil det hjælpe at tale med Deres bror?
Min bror er almindeligt bestyrelsesmedlem.
Men jeg kan ikke forhindre Dem deri.
Ellers er der jo andre banker.
Er der...for Dem?
Konsulen og Skjold Hansen spurgte, hvorfor jeg forlod Korsbæk Bank.
Og hvad svarede D e så?
Undskyld, De skylder ikke m i g svar.
- Så fik de borgmesteren i jorden. - Han var jo en bedaget herre.
- Hvor smukt. Og i egetræskiste... - Der var stil over borgmesteren.
Der er gås.
To gås...Og vinkortet.
- Her nøjes vi med kaffe. - Vi nåede ikke at få mad.
- Så døde Deres velgører. - Hvad mener De med det?
Viggo siger altid, hvad der passer ham.
En halv flaske.
Vi rykker over til det her bord. De kan flytte vores kopper.
Sæt dig dér, Musse.
- Det var en smuk begravelse. - Men der var fodkoldt.
Borgmesteren satte stor pris på Godtfred.
- Og det var gensidigt. - Det tvivler jeg ikke om.
Han var en prægtig mand.
Godtfred har ikke været sig selv siden.
Den nye borgmester er socialdemokrat.
- Det må være strengt. - Han under ikke Godtfred ro.
Nu sidder De i suppedasen!
- Hva' er så morsomt? - Skulle du ikke til Oxford-møde?
Fortæl lille fru Lund om dine hjemsøgelser.
Samdelinger!
Viggo nægter at tage imod Herrens fremstrakte hånd.
Mig kan du ikke lokke. Prøv lille fru Lund.
De skal være så velkommen.
- Gud, det bryst ser lækkert ud... - Vi fik ikke spist hjemmefra.
Kreditorerne rusker igen i dørene, ikke?
- Jeg skal med til et møde. - Samdeling.
Damerne bekender deres synder. Godt, det ikke er os to!
- Min hustru har intet at bekende. - Hende kan De sgu roligt slippe løs!
Jeg skylder ikke Dem nogen forklaring.
Hvor meget skylder De Omegns Banken og Mads Skjern?
Nu er det nok! Overtjener!
Min interesse udspringer af de reneste motiver.
Hvis De overvejede at vende tilbage til Korsbæk Bank...
...så måtte vi finde en ordning på Deres mellemværende med Skjern.
- Hvorfor skulle Korsbæk Bank...? - Den ene tjeneste er den anden værd.
Hvorfor nu?
Vi ved jo, at det var borgmesteren, der lod det notat forsvinde.
D e kunne aldrig finde på det. Ingen kan bebrejde Dem noget nu, -
- da borgmesteren ikke er blandt os længere.
De mener...?
Hvis notatet blev fundet igen, og De kunne bevise, -
- at Mads Skjern havde en klemme på borgmesteren.
Spil ikke naiv. Der er visse måder at have klemmer på folk på, ikke?
Det kender De jo godt.
Lad det hele være min omgang.
Var der endda tale om at sanere Deres økonomi.
Så kunne vi måske tale om det, -
- forudsat at De sætter tæring efter næring.
Men et lån på 20.000 kr., som De ikke kan afdrage...
- Det ville være vanvid af min bror. - Hvad med Dem?
Den ene tjeneste er den anden værd. Er 20.000 noget mod risikoen for, -
- at Deres fabrik rives ned?
Den fabrik ligger, hvor jeg har lagt den.
- Men måske ikke med Dem som ejer. - Hvad mener De?
En bestikkelses-sag. Erstatning til de skadelidte.
Jeg beskæftiger 50 mennesker. Hvem er skadelidte?
Damerne Møhge. Der skulle ligge en park, siger Deres sagfører.
Skjold Hansen...Jeg var i god tro. Der findes ikke noget tinglyst.
Men der var et notat.
Ikke på Rådhuset.
- Hvis der nu var ét? - Det var der ikke.
Det har jeg jo Deres ord for.
- Borgmesteren var ansvarlig. - Og notatet var væk.
- Hvis det nu findes? - Hvor?
I de efterladte papirer. Og Skjold Hansen får det at se...
Det kunne han måske komme til, hvis h a n lånte Dem 20.000.
Det har jeg ikke sagt.
Han vil måske også sanere Deres mellemværende med Omegns Banken.
Dermed ville De være i salveten.
Er det dét, De tror?
Der er tilstrækkeligt med tal til at bevise, -
- at De har udnyttet Deres stilling som byrådssekretær.
Jeg kan måske skubbes lidt af Skjold Hansen, -
- men D e vælter!
Og De bliver liggende, før De får svinet den afdøde borgmester til.
- Jeg er i en frygtelig situation. - Det anede mig.
Og jeg kan endda fortælle, hvori Deres nye vanskeligheder består.
Det har De ikke begreb om.
De 20.000 skulle vel ikke mangle et andet sted?
Hvad mener De?
Tager jeg fejl, når jeg siger, at De har taget lidt hist og her -
- af kommunens kasser og puttet pengene tilbage, når revisionen kom?
Og nu går den ikke længere.
- De antyder...? - Ja.
Det bliver Deres egen sag, medmindre...
...De én gang til truer mig eller min bror på vores hæderlighed.
Så kender jeg den nye borgmesters telefonnummer.
- Jeg ved hverken ud eller ind. - Det kan jeg godt forstå.
Det er farligt at køre i denne jungle af hoteller og huse.
- Kun 200 kr. på Dampskibsselskabet. - Man skønner på de små ulykker.
Slå nu, doktor.
8...
Reddet..."Prøv Lykken". Smil, gudinde.
"Tag ind på Rådhuspladsen". De er sgu en rar lykke.
- M e d hotel, 2.000 kr. - Jeg bor ellers gratis i København.
- Banken skal måske træde til? - Så hellere sidde fri og i armod.
Fire 500 kr.-sedler...
Der er kun tre.
Telefon til bankdirektøren.
Undskyld.
- Vi kan vel spille videre. - Det var hans tur.
Ja...jo, selvfølgelig vil jeg tale med dig.
Ja, ja.
Vi ses, farvel.
- Er der sket noget? - Det var bare om et møde.
Teaterforeningen har forestilling i næste uge. To vaudeviller.
- Er det ikke "Nej"? - Jo.
Den anden er "Den Tredie" af Hostrup.
Vi går da med, Hans Christian?
Ja, ja...
- En kop kaffe eller et glas? - Lad os hellere gå lidt.
Jeg skal have et barn.
- Javel, ja. - Du tager det så roligt.
De feje forudser altid det værste.
Ansvaret er jo mit.
Tak, fordi du sparede mig for spørgsmålet, om det passer.
- Det bliver et chok... - Det er så fortvivlende.
- Vi er jo ikke på bar bund. - Jeg vil ikke have det barn.
Vi har da elsket hinanden.
På vores vis, ja.
Tror du ikke på mine følelser?
I den lille æske, der stod Ulla på, jo...gemt væk.
Du vil aldrig kunne vedstå dig det barn.
Det må jeg. Det er jo dit og mit.
Udadtil vil det kun blive mit.
Du vil komme med fødselsdagsgaver i smug, på små forhastede besøg.
Det rakte til mellem dig og mig, men ikke over for et barn.
- Jeg må få det fjernet. - Den slags er forbryderisk.
Sådan ser din svigerinde ikke på det.
Jeg kender ingen...
Har man penge, kan man altid få en adresse.
Hvem spørger man i Korsbæk?
Spørg nogen i København, fx din bror.
Hvorfor tror du, han...?
Ja, måske.
- Jeg skal prøve. - Hurtigt.
- Så ringer du til mig. - Vil du ikke have en kop kaffe?
- Kan jeg så ikke køre dig hjem? - Jeg vil hellere cykle.
Er det klogt? Gennem skoven netop nu.
Og jeg, som troede, jeg skulle hjem.
Bare et lille rutine-besøg.
Det klarer vi uden kittel. Sid ned.
Man kan også tage for let på det.
Kære oberst, blodtryk, hjerte og nyrer er så nogenlunde, -
- hvad Forsvarsministeriet kan forlange af en befalingsmand.
Det siger De jo, men benene... Det klemmer indimellem.
Forfængelighed. De s k a I have mere bredskaftede ridestøvler.
Der er sgu også noget med øjnene.
Kniber det med at se små genstande?
Har De tendens til at vælge de kraftigere og større?
Årh...
De er en markant personlighed, men som patient et banalt tilfælde.
Såh?
De forventer, at Deres læge skal omskrive dagliglivets trivialiteter -
- til sygdomme med latinske navne.
- Hvad betyder det på jævnt dansk? - At De trænger til at muntres op.
- Hvad skal De torsdag aften? - Ikke noget.
Sæt kryds i dagsbefalingen. Vi skal i teaterforeningen.
Javel.
Træner De til dr. X-mærket for fingernemme folk?
Jeg skal bare have fat i fribilletterne.
- Marie vil også derhen. - Jeg skal der med børnebørnene.
Den slags tvivlsomme fornøjelser overlader jeg til kapitalisterne.
Hvem er med?
Erik Olskov, Annie Kagl, Vicki Halli, Hannibal Kagl, Knud Hyvang...
Dem har jeg aldrig hørt om. Hvad med lbbermand og Arthur Jensen?
Du kunne sende Agnes derhen.
- Måske jeg kunne ledsage fruen. - Hun vil foretrække at gå selv.
- Eller blive hjemme og passe barn. - Det kunne d u sgu.
- Jeg skal til møde. - Det skulle Herbert også.
Nu har Daniel læst på historie. Kan du høre ham?
- Kan han den? - Ja, da jeg hørte ham.
- Lad dét være godt. - Nej, nu har han siddet hele...
Jeg har andet at tænke på.
Hvad?
Foreløbig kun by-sladder. Om Godtfred Lund og fabrikken.
Jeg har aldrig kunnet lide ham. Udryd de rygter.
De kommer fra Korsbæk Bank og har et bestemt formål.
Vi må pudse højesterets- sagfører Øster på dem.
- Det er ikke så ligetil. - Sidst slog du fra dig.
Nu er det mere kompliceret.
For det passer ikke, hvad de siger, vel?
At du har betalt dem på Rådhuset for at glemme noget om en servitut.
- Hvor har du det fra? - Ellen havde hørt det i skolen.
- Hvornår? - For over en uge siden...
- Men jeg troede ikke på det. - Hvad gjorde du?
Jeg bad Ellen sige, at den slags kunne man straffes for at sige.
Jeg har sagt, at du kan din historie.
- Vil du så ikke? - Ikke i aften, min dreng.
Må vi komme i teatret på torsdag?
Det tror jeg nok. Vi går derhen alle sammen.
Hvis Godtfred Lund sidder i gæld til Omegns Banken, -
- hvad har vi så ud af at sanere ham?
En oplysning, som kan vælte konkurrenten.
Den fabrik giver arbejde til byen. Og Deres omsorg for tante Møhge...
Sagen skal lægges gennem hende, så vi kan få vidnerne frem i retten.
Når Godtfred Lund har erindret, at notatet bortkom hos borgmesteren.
Borgmesteren skader det ikke, hvor han nu befinder sig.
Agter De at sætte borgmesterens rygte over styr?
Han efterlader sig hverken kone eller børn. En svag, senil mand...
Dét benyttede Mads Skjern sig af.
Konsulen vil heller ikke kunne lide det.
Kan De lide, at denne bank sakker bagud grundet smarte tilflyttere?
Hvornår flyttede De selv hertil?
Det er mere end 20 år siden. Jeg er lige så smart som de derovre.
Undskyld, det er vist min bror.
Lige et øjeblik.
Vi er vist også færdige.
Ja, Jørgen, så er jeg her...tak.
Og han er læge...
Nej, hvis det er forsvarligt, er det ikke for mange penge.
Det var pænt af dig, Jørgen. Tak.
- Derovre boede jeg engang. - Er De her fra byen?
Jeg har også ligget ved fodfolket.
Jeg skal lige have købt et par strømper.
- Fru Arnesen! - Arnold, er det Dem?
Jeg er disponent her, fru Arnesen.
- Jeg kalder mig frk. Halli. - Besøger De Deres far?
Næ, jeg skal spille på Postgaarden i aften.
- Vil det sige...? - Ja, jeg er skuespillerinde.
- Man sagde, De læste til lærerinde. - Så længe det varede.
- Har De nogle gode silkestrømper? - Endda i flere kvaliteter.
Jeg kendte Dem straks. Hvor gammel er hunden egentlig?
Daisy er 9 år. Hun er min bedste ven.
Sig pænt goddag til Arnold, som luftede dig i gamle dage.
Hun har været så underlig og har også brækket sig.
Åh nej, ikke nu igen...
Undskyld.
Tag Dem ikke af det, fru Ar...frk. Halli.
4,50...Men det er prima kvalitet. Bamberger-silke.
Den må have spist et eller andet.
Jeg må vist bære hunden.
Så, lille Daisy...
Hvis De vil se os i aften, så kan jeg lægge to billetter.
Mange tak, fru...frk. Halli. Det vil jeg meget gerne.
Er det ikke oberstens forvildede pigebarn?
Med et nyt mandfolk.
Var det ikke Alberts kone? Og så med et fremmed mandfolk!
Albert er jo død.
- Hvem var det? - Spøgelser fra min fortid.
Jeg kan ikke i aften.
- Skal jeg gå alene i teatret? - Elisabeth kan få min billet.
Jamen, bagefter...vi plejer at tage smørrebrød på Postgaarden.
Jeg skal prøve, om jeg kan nå det.
Kagl og kællingen har taget det eneste værelse med bad.
Kagl siger, at man kan bruge hans badeværelse.
- Så kan han stå og lure. - Det bliver på frk. Bang.
En herre spørger efter Dem.
- Så fik De mit kort. - De ligner Dem selv.
- Og Daisy lever endnu. - Den har spist et eller andet.
Jeg er desværre ikke dyrlæge.
Der er vist ét dernede...
- Sherry? - Bare kaffe til mig.
- Jeg skal jo på scenen. - Lampefeber?.
Nej...joh.
- Har De talt med...? - Den gamle idiot kommer.
- Han ved ikke noget, vel? - Det skulle være en overraskelse.
Tror De ikke, når han nu ser mig... Jeg har to hovedroller.
- De kan dem vel udenad? - Jeg har rejst landet rundt med dem.
Og badet Dem i rampelysets glans.
De steder, hvor rampelyset virkede.
- De er vel flinke ved Dem? - Joh, men...
Det er et helvede.
Thomsen!
Når vi skifter til "Nej", bytter vi de billeder ud.
- Og det røde møblement? - Det er der ikke plads til.
Potpourriet i pausen... Skal vi tage Wagner?
Det er for højt for denne by. Tag "Danske Tonefilms-Melodier".
Der er klaget over, at den hund har brækket sig på værelset.
- Den er syg, hr. direktør. - Dette er ikke et hundecirkus.
Kan kræet ikke holde sig rask, må den ud.
De er skuespillerinde, ikke grædekone.
Så ved man da, hvordan de første rækker er besat.
Jeg kan ikke holde det ud.
Nu må De sgu ned og klæde om!
Storartet aften. De dyre pladser fuldt besat.
Sals-belysningen ned.
Klap, for satan!
Der var intet brev til mig, kun ét til moder.
Mit hjerte banker, når jeg ser et af de velsignede postbude.
Men det er en skam af Karl. I dag skulle jeg have brev.
Er det ikke...?
Jeg har ingen ro.
Fader og moder kan ikke begribe, hvad der går af mig.
fader siger, sy du skal og sømme
stræb og stræb, det bedste som du kan
skal jeg sy, hvornår skal jeg da drømme?
lille far, nej, det går aldrig an
moder siger, dannet skal du være
bringer mig af bøger fast en skok
hvad kan de bøger mig vel lære?
her i hjertet har jeg tanker nok
fader vil mig ej en time skænke
overalt han travlhed skue vil
jeg så travlt har med at tænke
dag og nat kan ej forslå dertil
- Mit tøj! - Så så...
- Hvorfor går De? - Det var Victoria.
De har snigløbet mig!
Behersk Dem, ellers får De brug for en læge...
Kom nu med ind og få en lille én.
Hvabehar?
- Var det slemt? - Kør bare.
- Er der noget, jeg kan...? - Lad være at tale til mig.
Tæppet skal gå... Er det den hund igen!
- Den har vist spist sminke. - Gid, den må kvæles i det.
Dette er ikke noget hunde-stutteri.
- Den må ikke være på værelset. - Så smid den ned på garderoben.
Går det bedre nu?
Skulle vi ikke gå ind og se "Nej"?
- Vil De slå mig ihjel! - De dør ikke af at se teater.
Snarere af dem dér.
- Gå De bare ind og se "teater". - Nej, så smutter De bare.
Vi bliver siddende, til hun kommer.
Jeg må have lidt at styrke mig på.
Må vi få to kaffe.
blev alles dom om et skuespil til kortest mål reducer't
da ville Nej eller Ja slå til, hvert omsvøb blev konfisker't
og strengt man tog det da ej
dersom vi håbed', at De fandt behag i en bagatel
De ville vel ej håbet besvare med nej
Bjæf, bjæf...
De ville vel ej håbet besvare med nej
Bjæf, bjæf...
- Hvor blev hun af? - Hun kommer ned i restauranten.
Kom så ind med Thomsen!
- Pas på kostumet. Den savler. - Det kan ikke blive mere beskidt.
- De vil se klokker Link igen. - Nu er det mig og min hustru.
Jeg tror sgu, de holder smågrise oppe bag scenen.
Er der en dyrlæge til stede? Min lille hund er syg.
Hvad fejler den?
- Er De dyrlæge? - Nej, men jeg har kureret smågrise.
- Han har vist lidt kvababbelse. - Er det slemt?
Nej, men gå hellere med hjem. Dér har jeg remedierne.
Ja, snus du bare, Kvik. Det er din gamle forlovede.
Flyt dine dyrebare skriverier. Jeg skal have kræet op på bordet.
Det er ligesom smågrise, der har forædt sig.
Ræk mig brækvandet, mor.
Ja, det smager grimt, men det hjælper.
Kan jeg...?
Ræk mig lige Tidende.
Nu kommer det vist.
Dér kommer fru Kagls sminke-stang!
Nu behøver De ikke tude mere, fru Arnesen.
Jeg hedder Vicki Halli, på plakaten.
Er det et liv at rejse land og rige rundt?
Det er lige meget. Nu er jeg blevet fyret.
Gud...kostumet.
Jeg troede, det var den danske nationaldragt.
Herbert Schmidt.
- Herbert er digter. - Er det sandt?
Det påstår han og Katrine.
Nu laver jeg kaffe. Det kan vi nok trænge til.
Herbert Schmidt...
Ja?
Har De ikke skrevet den bog...
"Den Tyske Sang"...var det Dem?
- Ja. - Jeg lånte den.
Pludselig forstod jeg så mange ting.
Jeg så det hele for mig, nazismen...
Derfor har de vel brændt bogen i Tyskland...Hvor blev han af?
- Digter han også vers? - Ja, på tysk.
- Hvorfor bor han her? - Det faldt nu engang sådan.
Mor mener, vi skal værne om de digtere, der findes.
Hvor er her rart.
Den dumme paryk...!
- Nu æder Kvik Deres hårpragt. - Jeg skal aldrig til scenen igen.
Men vi skal ikke have flere hunde-forstoppelser.
Vil De have den, selv om De har læst den?
Tak, jeg vil læse den mange gange endnu.
De har skrevet i den...
Hvad har han nu fundet på?
- Det skal han selv læse. - Kan De ikke læse tysk?
Hvis jeg læser det, begynder jeg at tude igen.
Wäre ich nur ein Hund mit Schnauze und vier Beinen
dann wollten auch für mich die hübschen Frauen weinen
Ach, ich bin nur Mensch, kein Hund
Nu tuder hun sgu alligevel.
Frk. Hallis kuffert er kommet ned.
Sig til oberst Hachel, at jeg sidder her...
- Er Victoria fundet? - Hun og hunden i bedste velgående.
H v o r ?
Hun har tilbragt natten hos grisehandler Larsen.
- H v o r ?! - Det hørte De godt.
Hvordan er hun havnet dér? Intet kan efterhånden forbavse.
Der er noget endnu mere forbløffende...
- Hun vil gerne køres hjem til Dem. - Det er vel hendes hjem.
Dét har hun ikke mærket meget til de sidste 3-4 år.
Skal vi ikke se at komme af sted!
- Vil De aldrig til Tyskland igen? - Den dag, det bliver anderledes.
Tror De, det bliver anderledes?
Det er jeg nødt til at tro på.
- Skal vi gå ud og se på dyrene? - Sådan her? Så hyler grisene.
- Hellere en anden dag. - En anden dag?
Ja.
Nå.
Kom ind.
- Det ligner en efterårs-manøvre. - Oberst Hachel...
- Fru Larsen, formoder jeg. - Deri formoder De rigtigt.
68.
Er det nu også et navn? Giv mig kufferten.
Vicki klæder om i stuen, så hvis jeg må byde på kaffe her...
Er De ikke Herbert Schmidt? Jeg har læst Deres bog.
Den tyske digter Herbert Schmidt... Oberst Hachel...
- Hvad laver De så her? - Bor her.
- Hvorfor ikke i Tyskland? - Dér kan jeg ikke være.
Herbert er flygtning. Han er uvenner med Hitler.
Hvor er det længe siden, din gamle idiot.
Ja...ja. Øh...
Værsgo. Også Dem, hr. 68.
Hvorfor er De uvenner med hr. Hitler?
Nu kender jeg dig igen, far. Ingen kan spørge så dumt som du.
Nu vil vi have fre'.
Et lille ord på tre bogstaver: Fre'.
Den høj indtog jeg som kaptajnløjtnant i 1921.
Det var sært, for det er nu vores.
Som anfører for højre flanke rykkede vi frem gennem urtehaven.
Ja, det var noget værre svineri.
- Hva' snakker de dog om? - De udveksler krigsminder.
I 15 år har jeg ønsket at plukke en høne med dem, -
- der nedtrampede rosenkålen og grønkålen.
Der er vist én, der har fået has på den gamle krigskarl.
- Har I været i kirke? - Ja, nu skal vi ud til morfar.
Jah!
- Det er en dårlig idé. - Hun fortjener det.
Ellen er dygtig til alt.
Hun skal ikke forvænnes.
Daniel skal vide, hvad der venter, hvis han gør sig umage.
- Det er netop Daniels største ønske. - Nu ser han, hvordan det opfyldes.
Er det min? En islænder!
- En islænder... - Sådan går det, når man er flittig.
Tak, søde far. Du er den bedste far i verden.
Hvor kommer den hest fra?
Det er din, Daniel.
Sådan én får man, når man er en god og kærlig dreng.
Mor har sgu selv købt den. Så nærig hun ellers er...
- Du klarer dig glimrende selv. - Hvem siger det?
Den frokost kunne ingen have lavet bedre end fru Olsen.
Mit faktotum mangler nu noget. Som den måde, du skænker kaffe på.
Hvem ringer nu på?
Fru Lund? Kom indenfor.
Undskyld, har D e set ham?
- Deres mand? - Ja, Godtfred.
- Er han blevet borte? - Jeg har ikke set ham siden i går.
Vi skulle spise på Skovpavillonen i dag...Jeg er så bange.
- Hvad siger de på Rådhuset? - De så ham sidst fredag aften.
Hvad med politiet?
De leder efter ham, men hvorfor finder de ham ikke?
Hvis nu Godtfred er myrdet... Der sker så meget.
Skulle jeg ringe til politiet? De ved måske noget nyt.
Han kan også have gjort en ulykke på sig selv.
Han har arbejdet så strengt for den nye borgmester.
Politiet ved måske noget.
Må jeg bede om 108.
Politimesteren er vel ikke til stede på en søndag?
Nå, dér var jeg heldig. De taler med bankdirektør Skjern.
Fru byrådssekretær Lund sidder her hos mig.
Nå? Det var da et sammentræf.
Ja...
Jo...
Javel. Derhjemme?
Dét siger jeg til fru Lund. Farvel.
- Har de fundet Godtfred? - Nej, politiet vil tale med Dem.
Politiet venter foran Deres hus. Skal jeg følge Dem?
Nej, jeg vil helst gå selv. Tak, fordi De hjalp mig.
Farvel, frøken Friis.
Vores sønner studerer i København. Dem har jeg ikke fortalt noget.
- Stakkels kone... - Har han begået selvmord?
Det er vist det eneste, han i k k e har.
Han var i økonomisk uføre.
Man tømmer ikke kommunens penge- kasse for at lægge sig til at dø.
Han har taget 88.000 kr. fredag aften.
- Ligger kommunen med så meget? - Skatter, som ikke nåede i banken.
Jeg skal lige ringe.
Indehaversken af chokolade- forretningen har også forladt byen.
Hende den svulmende med de blanke kjoler?
Hun er længe svulmet i hemmelighed...
...med Godtfred Lund.
Jaså...
Nej, chokolade-damen har han gået stille med.
Men vi har sikkerhed i huset.
Det er vist noget med byrådssekretæren.
- Hvad er der sket? - Godtfred Lund er forsvundet.
Med Korsbæks pengekasse og et fruentimmer.
Stakkels kone.
Ja.
- Hvor skal far hen? - Til et møde.
Er du tilfreds med hesten, Daniel?
Ikke helt, måske?
Jeg ville helst have haft den af far.